Medeltiden
Landet var delat och saknade konung
Ur dessa förlorade århundraden växte en legend fram
Om trollkarlen Merlin Om den konung som skulle komma
Om maktens svärd...
- Uther! - Merlin!
- Uther! - Jag är den starkaste, den ende!
- Svärdet...du lovade mig svärdet! - Du får det, men inte för att stympa.
I morgon...vapenvila. Vi möts vid floden.
Prat är för älskande! Jag behöver svärdet för att bli kung!
Visa upp svärdet.
Skåden...maktens svärd - Excalibur!
Smitt när världen var ung och djur och blommor var ett med människan-
-och döden blott en dröm!
Uttala orden.
Ett land, en konung. Detta är min fred, Cornwall.
Lord Uther, om jag underkastar mig maktens svärd, vad avstår du?
- Avstå? Jag? - Han har givit. Nu måste du.
Landet ända bort till havet- om du efterkommer kungens vilja.
Avgjort!
- Bra! - Kung Uther, låt oss hålla gästabud.
Min hustru skall dansa för oss! - Dansa, Igrayne!
Du må vara kung, Uther, men ingen drottning kan jämföras med henne.
- Jag måste ha henne! - Är du galen? Tänk på alliansen!
- Jag måste ha henne! - Och riskera allt du vunnit?
Kung Uther!
Dessa murar krossar du inte, och du får aldrig Igrayne! Aldrig!
Merlin, var är du?
- Har du hittat honom? - Nej.
Han finns här, men han visar sig inte.
- Var har du varit? - Vandrat sedan tidernas morgon.
Jag ömsom ger, ömsom tar, och avgör själv till vem och när.
- Jag är din kung! - Behövs jag? Vapenvilan är bruten.
- Och allt för Iustans skull. - För Igraynes skull.
En enda natt med henne... Du förstår inte. Du är inte man.
Använd dina trollkonster!
L9Fayne.
Svär vid din konungsliga ställning att tillmötesgå min önskan.
- Dâ gerjag med mig. - Jag svär vid Excalibur.
Det som utgår från din Iusta skall bli mitt!
- Svär en gång till. - Jag svär!
- De har kapitulerat. Det är slut. - Inte ännu. Vi följer efter i natt.
- Jag drömde om Draken. - Jag har väckt honom.
Ser du inte runtomkring dig... Drakens andedräkt?
Vi har tvingat ut honom. Hertigen tänker förfölja dina män.
Där är han. Bra.
Sitt upp!
Jag ska förvandla dig till hertigen. Så tror Igrayne att maken återvänt.
- Men klippan och havet? - Din Iusta håller dig uppe.
Du flyter på Drakens andedräkt. Rid!
Rid!
Antag hertigens yttre skepnad!
Förändra dig! Förvandlas! Nu!
Just så! Just så.
Det är hertigen! Hertigen har återvänt! Öppna portarna!
Håll hästen redo. Jag rider ut före gryningen.
Uther! Sök kungen! Sök Uther!
- Anfall! - Uther, kom ut och kämpa!
Vi är anfallna. Det är Cornwall!
Min fader är död.
Tyst, Morgana. Tyst.
Min fader...min fader är död.
Titta, här är din fader. Det var bara en dröm.
Kom, Igrayne!
Sov nu.
Min herre och man...
Framtiden har slagit rot i nuet. Det är fullbordat.
- När då? Var? - I Uthers läger, efter skymningen.
Det är omöjligt. Han kom till mig igår.
- Vad ska det bli av oss? - Det bestämmer kungen, nådig frun.
Åh, Morgana!
- Konungen! - Vänta!
- Försvinn! - Vad är det? - En pojke.
- Skicka ut flickan. - Hon är bara ett barn. - Gå.
Hon iakttar mig med faderns ögon.
Är det mitt barn...eller hans?
En man kom till mig och älskade mig...
...och avlade detta barn.
Jag trodde det var min man... men då var han redan död.
Jag kan bara slå ihjäl människor. Nu ska jag börja älska dem.
Jag är trött på strid!
Jag skall stanna vid hans sida... och hans moders.
Han är hungrig.
Du kommer obedd och uteblir när du är kallad.
Jag har sovit...i nio månvarv. Det jag gjorde var inte lätt.
Nu måste du gälda. Barnet är mitt.
Du har svurit.
Förflugna ord, Merlin. Detta är kött och blod!
Är det sant? Låt honom inte ta barnet.
Jag har svurit...ingått en pakt med Merlin.
Det var du.
Du kom till mig den natten. Du är fadern!
Detta är inte för dig... hem och härd, hustru och barn.
Endast att döda och vara kung?
- Om ens det. - Dina 0rd träffar mig som stål.
Du bedrog hertigen, stal hans hustru och slott.
Ingen litar på dig. Du är icke utvald.
Ge mig barnet. Jag skall skydda honom.
Nej! Varför?!
Ta djävulsbytingen!
Nej! Varför barnet?!
Efter honom!
Såja...s0v nu.
Är du barnets mor och far nu, Merlin?
Merlin! Var är du?
Jag vill ha min son!
Kung Uther! Anfall!
Ett bakhåll! Hjälp mig, Ulfius!
Kungens livvakt! Kungen har råkat ut för bakhåll.
Excalibur!
Svärdet! Kungens svärd!
Merlin...var är du?
Uppmana din Drake att spinna en dimma som döljer oss.
Merlin, var är du?
Ingen skall ha svärdet!
Ingen förutom jag skall svinga Excalibur!
Uther...
Den som drar svärdet ur stenen skall bli konung.
Arthur...du är den utvalde.
Kom nu ihåg vad jag sagt. Bry er inte om rövarriddarna.
Kay, var modig och hederlig som en riddare bör vara.
Arthur, var blygsam och hederlig. Hjälp din bror hedra namnet Morven.
Jag minns min första tornering. Det ser värre ut än det är.
Gud, ge oss en riktig kung! Landet blöder, folket lider.
Vi har syndat, men på Påskdagen, när Kristus återuppstod-
-kommer en av riddarna att dra ut svärdet och bli kung!
Med segrarens rätt...
...och mitt blod...
Ge mig styrkan!
Riddare, gör er redo för torneringen-
-och rätten att dra svärdet ur stenen!
Arthur, var är Kays svärd?
En bra väpnare glömmer ej sin riddares svärd.
- Jag lämnade kvar det i tältet. - Skynda och hämta det.
Stulet!
- Jag skall gå och se efter. - Skynda dig!
Ditt svärd är stulet, men här är Excalibur.
Kay! Drog du ut Excalibur ur stenen?
Ja...nej. Det var inte jag...utan Arthur.
Svärdet!
- Lösgjorde du svärdet? - Ja, far. Jag ber om förlåtelse.
Du måste sticka in det igen!
- Försök dra ut det igen, Arthur. - Vänta. Jag, Uryens, skall försöka.
Gå åt sidan!
Låt gossen försöka!
Gör det, Arthur. Var inte rädd.
Vi har fått vår kung! Gud vare lov.
Res dig, far. Jag var din son innan jag blev kung. Om jag är kung.
Du är kung! Särskilt med tanke på att du inte är min son.
- Och jag inte din far. - Inte min far? Är Kay inte min bror?
Merlin kom med dig som nyfödd och bad mig uppfostra dig som min son.
Jag fruktade Merlin, och Iydde. Sedan kom jag att älska dig.
- Vem är min riktige far? - Endast Merlin vet det.
- Och vem är det? - Jag är Merlin.
- Vems son ärjag? - Du är Uthers och Igraynes son.
- Du är kung Arthur. - Merlin, du är inte glömd! Bedrägeri!
Han lurar på oss en faderlös gosse! Vill ni ha en oäkting till kung?
- Leondegrance, ta parti för oss. - Jag såg vad jag såg!
Gossen drog ut svärdet.
Om en gosse är den utvalde ska en gosse bli kung!
- Jag ifrågasätter det. - Svärdet har dragits!
Är du med oss eller emot oss?
Emot er.
Hur skall en gosse kunna ena riket?
- Varför har du gjort mig detta? - Du är född till kung.
Du är landet och landet du. Misslyckas du, förgås landet.
Lyckas du, blomstrar landet. Därför att du är kung!
Vad är du rädd för? Ska jag tala om vad som finns där?
Draken. En best så kraftfull, att om du såg honom hel och hållen-
-skulle du förbrännas. Han finns överallt. Han är allting.
Hans fjäll glänser i trädens bark, hans vrål hörs i vinden...
...och hans kluvna tunga slår till...
...som blixten. Ja, just det.
- Hur kan jag...vad skall jag... - Gör ingenting. Var stilla. Sov.
Vila i Drakens armar. Dröm.
- Excalibur...hör också till Draken. - Ja. Du lär fort. Det är bra.
- Det tyckerjag om. - Merlin, hur var min far?
Han var modig, han var stark. Han var en stor riddare.
- Var han en stor konung? - Han var obetänksam.
- Han såg ej in i människors hjärtan. - Höll du av honom?
Ett barns dårskap är lätt att älska.
Vill du hjälpa mig att bli vis?
- Vart ska du ta vägen? - Vart tror du? Du ärju regent.
- Hur ska jag bära mig åt? - Du kunde dra svärdet ur stenen.
- Det var lätt. - Jag kunde inte. Du är kung.
- Men var ska jag börja? - Vad tror du har hänt?
Sir Ector och Kay har säkert väntat.
Riddarna var emot mig, utom Leondegrance.
Han kan få de andra mot sig.
- De har belägrat hans slott. - Vi måste hjälpa honom.
- Det var väl inte heller så svårt? - Vi måste tillbaka.
Därärde.
Visa dem nu bara.
- Jag visste du inte skulle svika oss! - Jag har valt ut en häst.
Alla här är trogna. Vad ska vi göra nu?
Den som vill bli riddare och följa en kung...följ mig!
- Vart? - Leondegrance. Hans slott belägras.
Guenevere, håll dig undan!
Änterhaken!
Repet!
Det är bra.
Så ja! Runt till andra sidan. Uwens anfaller.
Fortsätt!
Far!
Tillbaka till skansen!
Kay, ta riddarna i vallgraven. Håll dem tillbaka! Jag tar stegen.
Titta, far!
Det är gossekungen!
Bakom dig!
Svär mig trohetmsâ skonarjag dig. Jag behöver kämpar som du.
Skulle en ädel riddare svära trohet till en väpnare?
Aldrig!
Du har rätt. Jag är inte riddare ännu.
Du, Uryens, ska dubba mig.
Som riddare kan jag erbjuda dig förskoning.
Vad är nu detta?
Behåll det, Uryens!
I Guds och helgonens namn, du får bära vapen och skipa rättvisa.
Jag underkastar mig detta som riddare och kung.
- Något sådant harjag aldrig sett. - Res dig upp...kung Arthur.
Jag är din ödmjuke riddare, och jag svär dig tapperhet, tro och lydnad.
Du är så stark, du måste härstamma från Uther Pendragon.
Jag tvivlar icke längre.
Det gjorde väl inte ont? Jag har ofta sytt ihop min fars sår.
Var försiktig...du sliter upp det.
- Du måste vila dig. - Hur länge?
Några dagar.
Vad är det? Är det stygnen som gör ont?
Dansa då!
- En konung måste gifta sig. - Det kan tyckas.
Jag älskar henne. Bara hon bleve min drottning!
Kan du få henne att älska mig?
En gång utsattes jag för Draken, för en kvinnas skull.
Det tog nio månvarv att bli frisk. För en dårskap kallad kärlek.
Den slår till mot alla. Aldrig mer... Aldrig!
Vem skall jag gifta mig med då? Vad ser du?
Guenevere...
...och en kär vän som sviker dig.
Lyssna! Kärleken är blind och döv.
Du har ett land att kuva innan du kan börja med dessa galenskaper!
Jag har bakat dem åt dig. Där finns ingredienser som botar dig-
-och som gör dig sömnig.
- Vad är i dem? - En gammal mixtur.
Mjuka sädeskorn smaksatta med rosenblad. Resten är hemligt.
Du kan se framtiden i kakan. Vad vet du innan du smakat den?
Efteråt är det förstås för sent.
Försent
Vi har besegrat arméer, nu besegrar en man alla mina riddare!
En mäktig motståndare!
- En hård man. - Jag går ensam.
- Kungen får inte kämpa ensam. - Jag ska göra det!
Merlin, vem är han?
Se på honom - så stilig och snabb.
Kom ihåg - det finns alltid någon bättre än du själv!
Ur vägen! Detta är kungens väg. Riddarna tillhör hans trupper.
Jag väntar på kungen. Riddarna behöver övning.
Jag är kungen och detta är Excalibur-
-konungarnas svärd. Vem är du?
Jag är Lancelot från andra sidan havet. Ingen kung klarar mitt svärd.
- Vilket skryt. Du är inte ödmjuk. - Nej, sir, det är en förbannelse.
Jag har aldrig träffat min överman.
Ät sidan!
Jag vägrar. Ni måste vika eller begå vapenprovet.
Må Gud kasta dig av hästen och slunga dig över havet!
Kom över då, sir.
- Ni kämpar väl. En ny lans? - Ja...en ny lans!
Svärd!
- Ge upp, jag har er i underläge! - Nej! Kämpa, välj själv sättet!
- Din reträtt hånar mig! - Jag vill inte såra er!
Ni ser inte klart av vrede.
Ska ni kämpa till döds mot en frände för en vägsträcka ni kan rida runt?
Ja - till döds!
Excalibur...
...jag åberopar din kraft.
Merlin, vad harjag gjort?
Du har brutit av...det obrytbara.
Hoppet är omintetgjort.
Mitt högmod bröt av svärdet... och min vrede.
Denne fine riddare som kämpade ärligt var korad att vinna.
Jag använde Excalibur för att ändra utgången. Jag har förlorat-
-mina förfäders svärd, vars kraft skulle förena alla människor-
-och inte tjäna en enstaka mans fåfänga.
Jag är...ingenting.
Kvinnan i sjön!
Tag det!
- Excalibur. Är detta sant? - Tag det fort!
Gud vare tack att ni lever.
Jag, världens främste riddare, är slagen. Detta är en stor dag!
Därför att mitt sökande är över. Gör mig till din kämpe!
Men du bor långt härifrån.
Jag har lämnat mitt land. Mina domäner är innanför rustningen.
Jag förbinder mig med allt jag äger-
-hela min kropp och hjärtat som driver den.
Ett stort hjärta, i sanning. Sir Lancelot, du skall bli min kämpe.
Vi dödade alla och brände skeppen.
- Lancelot, hur gick det? - Några skonades...för att förtälja.
- Seger! - Vi drev dem tillbaka ut i havet.
- Östern är vår igen! - Västern är fri och med oss!
Krigen är till ända! Ett Iand...en kung. Fred!
Gå åt sidan...
Var tysta! Var stilla!
Så ja. Beskåda detta ögonblick. Njut av det!
Gläds av hela ert hjärta! Hela ert hjärta!
Minns det för alltid, det har förenat er.
Ni äro ett under stjärnhimlen.
Minns denna kväll...denna stora seger-
-så att ni framdeles kan säga:
"Jag var där, den kvällen, med kung Arthur."
Människor glömmer så lätt.
Merlin, din visdom har smitt denna ring.
Hädanefter ska vi samlas i en cirkel för att minnas det som förbinder oss-
-och Iyss till berättelser om hjältedåden!
Jag ska timra ett runt bord kring vilket vi ska samlas!
Och en sal runt bordet... Och ett slott kring allt detta!
Och jag skall gifta mig!
Och landet får en arvinge som ska svinga Excalibur.
Ni riddare av Runda Bordet!
Det är Sir Lancelot!
Välkommen, Lancelot! Detta är en stor dag!
Allt är förberett. Vi ger oss av i gryningen.
Guenevere...
Arthurs främste riddare eskorterar dig.
De frågar om någon av dem kan vinna ditt hjärta.
Jag är krigare och vigd åt äventyret.
Men det måste finnas någon dam som inspirerar dig.
- Det finns en. - Vem är hon? Tala om det.
- Du. - Du gäckas med mig.
Alltid ska jag älska dig. Som min drottning och min bäste väns hustru.
Och så länge du lever... älskarjag ingen annan.
Vid Jesu Kristi blod förenarjag er i äktenskapet.
Man med kvinna...
...konung med drottning...
Arthur med Guenevere...
Känner ni inte igen mig? Morgana av Cornwall.
- Du har din faders ögon. - Jag minns er.
När min broder föddes, kom ni och förde bort honom.
- Och nu lämnar du hans bröllop. - Därför att jag är skapt som ni.
- Vilken sten brinner? - Svavel, blandas med kvicksilver.
Vad heter den roten?
Alruna...vars saft förlänger kärleksakten.
- Och om man tar för mycket? - Smärta och död.
Du vet en del om Konsten. Är du synsk? Kan du se framtiden?
- Jag drömmer sant ibland. - Vad ser du? Vad kommer att ske?
- Jag ser ett slott i guld och silver. - Nej, det vet många om.
Ansträng dig lite mera.
Enslig är svartkonstnärens bana. Att veta för mycket.
"Lacrimae mundi" - världens tårar...
- Men makten, glädjen... - Flyktiga ögonblick.
Jag kan lindra din ensamhet. Lär mig!
Vårt släktes dagar är räknade.
Den ende Guden driver ut de många.
Andarna i skog och floder tystnar.
Så kommer det att bli.
Nu stundar människans tidsålder.
Spring hem till din mor, pojke!
Tag mig med dig! Jag vill bli riddare!
Jag kan skaffa dig föda. Tyckte du om kaninen?
Vet du vad det innebär att tjäna kungens riddare?
- Hoppa Upp! 'J39 Springer.
- Det är tjugo dagars färd. - Så stor är inte världen.
- Vad är det där? - Camelot. Kungens slott.
- Kay, vill du lära upp pojken? - Vem ger mig rustning och svärd?
Köksknivar och spett får bli dina vapen. Till köket.
Stannar du? Det är möte kring Runda Bordet.
Nej, jag kan inte.
Förlåt mig, gamling. Här är ingen plats för gubbar.
Jag har byggt slottet... För folk som du, tycks det.
- Var kan jag finna köket? - Följ näsan.
- Jag drömmer. Det är nog en dröm. - Försvinn härifrån, pojke.
Pojke!
Lancelot kommer inte. Men vi måste fylla hans bägare.
Se på Guenevere. Kom ihåg vad jag berättade.
- Dina ögon lämnar mig inte. - Fårjag inte bejaka skönheten?
Enerkädeken?
- Du trånar efter vad du aldrig känt. - Och du efter vad du aldrig kan få.
Aldrig? Du lovade ju att avslöja alla dina hemligheter.
- Jag har redan visat dig för mycket. - Är du kungens rådgivare eller inte?
- Till er tjänst. - Svara mig då.
Vi har haft fred i åratal. Grödan gror ymnigt...ingen går hungrig.
Alla undersåtar åtnjuter lycka och rättvisa.
- Har vi nedkämpat det onda? - Gott beror av ont och ont av gott.
Men var döljer sig det onda här?
Alltid...
...där man minst anar det. Alltid.
- Jag vet var. - Var, sir Gawain?
Det kan jag inte säga.
Du måste! Du sitter vid Runda Bordet.
Din bäste och modigaste man... Varför är han aldrig här?
Utan Lancelot är Bordet intet, alla ser honom som en gud!
Och nu drivs han bort av en kvinnas åtrå!
Fred föder sysslolöshet och skvallret ondska.
De förflugna orden är förlåtna.
Drick ur Lancelots bägare och bli god som han.
Vågar du anklaga drottningen?
Ja!
- Jag är oskyldig. - Varjag ej kung, så fick du dö!
- Står du mig inte bi? - Som kung måste jag döma i saken.
Lancelot gör det. Han är också anklagad.
Förkämparna möts i soluppgången om två dagar!
Sanningen ska uppenbaras!
Vid Guds Iag...en falsk riddare kan inte vinna mot en äkta!
Jag håller av er två mest av alla. Men jag måste följa lagen!
Mina lagar gäller alla, hög som låg, om de ska gälla alls.
- Du är min make. - Jag är kung.
- Före make? - Om så krävs.
Före kärleken?
Herre...vi är oskyldiga, men inte i våra hjärtan.
Jag ger allt för att få famna henne: Ära, sanning, min heliga förtröstan.
Gud, rädda mig från mig själv! Rena mig, så attjag kan försvara henne.
Guenevere...jag kämpar en kamp mot mig själv!
Solen skiner på fältet, min kung. Drottningen har ingen förkämpe.
- Jag kräver min rätt! - Det är riktigt.
Låt mig stå drottningen bi.
Eftersom ingen riddare har trätt fram, kräverjag min rätt!
- Finns det ingen enda? - Släpp fram mig!
Böj knä, pojke!
I Guds, Szt Mikaels och Szt Georges namn dubbarjag dig till riddare.
- Res dig, sir... - Perceval.
Lancelot!
Det är min uppgift att bevisa drottningens oskuld.
Jag bönfaller dig om misskund.
Drottningen är oskyldig!
- Se vad dina lagar åstadkommit! - Rädda honom, Merlin!
- Han har ingen Iivsvilja. - Rädda honom, vad det än kostar!
Som du vill.
Merlin!
- Överlever han? - Ja.
- Kommerjag att få en son? - Ja.
Inga gåtfulla svar, bara ett enkelt "ja"?
En kung bör alltid vara på sin vakt, Arthur.
Mot fienden som lurar överallt.
I slottets gångar, på skogens hjortstråk-
-eller i en ännu snårigare skog...härinne.
Välkommen tillbaka. Ätertag din plats, Lancelot.
- Min kung... - Sir Lancelot är tillbaka.
De saknar Slagfältet och även vi.
Vi har gått vilse.
Det är svårt utan krigets hårda skola.
Endast ditt föredöme binder dem.
Vad är ridderskapets högsta dygd? Mod? Trofasthet? Ödmjukhet?
Vad säger du, Merlin?
Dygder förenas med varandra, som metaller när man gjuter svärd.
Ge mig ett svar utan omsvep!
Sannfärdighet.
Sanning i första hand. Var lögn dödar en del av världen.
Det bör du veta!
- Jag vilar i skogen. - Har inte Merlin botat dig?
- Såret är djupt. - BIi frisk och kom tillbaka.
Är du fortfarande synsk? Är de tillsammans?
Ja.
Du varnade mig för detta för länge sedan. Vad ska jag göra? Döda dem?
Jag har ej råd. Mina dar är räknade. De gamla gudarna finns ej mer.
Nu är det människornas tidsålder. Din tidsâlder.
- Jag behöver dig mer än någonsin. - Nej.
Nu är den stund kommen som du måste möta ensam.
Och du, gamle vän?
- Fårjag se dig mer? - Nej.
Det finns andra världar. Jag är färdig med denna.
Så är det.
Fladdermusvinge, ormskinn... Är det allt du lärt dig-
-att syssla med dekokter och småsint ondska?
Vad har ditt ingripande tillfört världen? Elände!
Jag har blivit mager och Iuggsliten. Jag försökte leda människorna-
-eller ingripa, som du säger, alltför länge.
Det är dags för mig att gå min väg.
- Förlåt... Vart tänker du ta vägen? - Varifrån jag kom.
Låt mig följa med dig. Du skulle ge mig trollformeln.
Är du redo för det? Är du värdig?
Det ärjag...det är jag.
Följ mig då.
- Var befinner vi oss? - Detta är Drakens näste.
Här föddes mina krafter.
Här är allt möjligt...och alla motsatser.
- Framtiden? - Och det förgångna.
- Åtrå? - Och ånger.
- Vetskap? - Och glömska.
- Kärlek? - O ja...titta.
Mer. Visa mig mer! Visa mig Draken.
Ge mig trollformeln!
Trots att vetskapen kan förbränna dig?
Förbränn mig!
Skåda in i Drakens ögon och misströsta. Jag förintar dig!
Jag viger dig åt glömskan!
Excalibur...i Drakens ryggrad...
- Svärdet, landet... - Ja, vrid världen rätt!
Kalla på Draken! Laga svärdet. Uttala trollformeln.
Dåre! Trodde du att du kunde snärja mig?
Nu är du själv snarad av de trollkonster som snärjde mor.
Du är varken gud eller människa!
Jag ska finna en man och föda en gud!
Konungen utan svärd! Landet utan konung!
Älska mig...älska mig.
- Guenevere... - Glöm - och älska mig.
Jag har avlat en son, min kung.
Min broder!
Jag skulle kunna döda dig nu.
Men du ska leva och se vår son bli kung.
Gud bevare oss från Morgana, och fräls oss från hennes orena barn!
- Är han död? - Nej, han lever.
En riddare! - Hjälp oss.
Var snäll och hjälp oss! Vi dör! Våra barn är döende!
- Var är kungen? - Berätta detta för honom.
Vi måste återfinna det som förlorats. Graal...
Endast Graal kan återställa grönskan.
Genomsök Iandet...0ch skogens Iabyrinter.
Till randen av...det gränsdragna.
Endast Graal kan frälsa oss!
Sök...Sök!
Var ska vi söka?
Förebud...
...tecken...
...följ dem...
Kungen har talat. Jag rider bort i uppdragets namn.
Vi skall finna Graal eller dö.
Har du funnit Graal? Det ärjag, Perceval.
Vi kommer aldrig att finna den.
Gawain!
- Söker du det Arthur söker? Graal? - Ja.
Följ då mig!
De sökte också...men dög ej till det.
Mordred, min älskade, min klipska gosse.
Du har färdats genom ödemarken. Du förgås av törst.
Drick!
- Du har sökt i tio år och en dag. - Så länge?
Säg mig...har du funnit det du söker?
Jag har bara funnit sorg och död.
Trodde inte jag skulle få höra skratt igen förrän jag fick se pojken.
Och han lovade mig Graal.
- Finns den här? - Du har sökt för ivrigt.
Vila dig.
Drick...förena dig med mig.
B0rs...är du här?
Meliot - du också... Ni lever!
Graal finns inte. Dessa män vet det nu. De tjänar mig i stället.
Världen bjuder många förlustelser. Allt skall varda ditt. Drick!
Han duger inte, mor.
Ta honom till trädet!
Nej! Graal finns!
Vad är Graals hemlighet?
Vem tjänar den?
Arthur... Hemligheten var inom räckhåll. Jag svek dig.
- När skall jag bli kung, mor? - Närjag sänder dig till din far.
Du ska ta vad som dig tillkommer, och bli kung.
Inget spjut, inget svärd, ingen pil, ingen lans, ingen egg...
Inget vapen smitt av människa kan skada dig i denna rustning.
- Något budskap till din kära broder? - Du är mitt budskap.
Håll dig på avstånd, Mordred!
- Jag är här för att utkräva mitt. - Visa ditt ansikte!
Jag kan ej ge dig mitt land...
...endast min kärlek.
Det ärjust vad jag inte önskar. Riddarna har misslyckats.
Alla är döda! Det är du också!
Jag återkommer och stormar Camelot.
UWGHS!
- Avsvärj din kungatro, så skonas du. - Aldrig!
Vänta!
Uryens...
- Jag vågade inte hjälpa dig. - Perceval, ge aldrig upp sökandet.
Jag har sett Graal. Den var inom räckhåll.
Jag har misslyckats.
Du är den siste av oss...försök igen.
- Jag är inte värdig. - Du måste. Du...måste...
Hör!
Följ efter...
...de kallar på dig.
Se...allt omkring er är död. Död överallt!
Döden, han är vår ständige följeslagare.
I denna sorgliga värld, denna ondskans skådeplats.
Se på den store riddaren!
De lovade oss fred och välstånd. Men vad gav de oss i stället?
- Hungersnöd och pest! - Är det du, Lancelot?
Och död för deras övermod och deras synder! Gud har övergivit oss.
De har gjort sig själva till Gud och Kristus har svikit oss!
Vill du inte hjälpa oss? Kom tillbaka!
Arthur behöver dig!
Jag kan inte ge upp hoppet. Det är allt jag har.
Vad är Graals hemlighet?
Vem tjänar den?
Er, herre.
Och vem är jag?
Du är min herre och konung. Du är Arthur.
Har du funnit hemligheten som jag förlorat?
Ja...du och riket är ett.
- Du och riket är ett. Drick. - Jag tynar bort.
Jag kan ej dö...0ch ej leva.
Drick ur kalken och du kommer att pånyttfödas.
Perceval...
Jag visste inte hur tom min själ var, förrän den blev fylld.
- Arthur... - Gör riddarna klara för strid.
Jag har levat genom andra. Lancelot bar min ära, Guenevere min skuld.
Mordred bar mina synder. Mina riddare har kämpat för mina syften.
Nu, min broder, ska jag vara kung!
Vakter!
Riddare! Väpnare! Gör klart för strid!
Guenevere...
Mottag min förlåtelse så ditt hjärta får frid. Vi har lidit alltför länge.
Jag har alltid älskat dig.
Jag älskade dig som kung, ibland som make...
...men man bör inte se för länge mot solen.
Förlåt mig, min hustru, om du kan.
Jag föddes inte till ett vanligt Iiv, utan till att bli historiens stoff.
Kamratskapet var en kort början, en härlig tid som ej kan glömmas.
Och därför att den ej kan glömmas kanske den kommer tillbaka.
Äter måste jag försvara det som var, och drömmen om vad det kan bli.
Jag har bevarat det.
Jag vågade ej hoppas det.
Jag har ofta tänkt på att vi i en framtid-
-närjag ej är skyldig något, och bara kan vara man-
-att vi kan mötas och du kommer till mig-
-och kräver att jag blir din och vet attjag är din make.
Det är en dröm jag har.
Det är bara jag och min son. De andra är med Mordred.
- Vad är det för rök? - Det är Mordreds styrkor.
Låt oss slå läger här och strida i morgon.
Merlin...
Jag önskar att du vore här, min vän, för att ge mig mod.
Ingen krigslist kan lura Mordred och Morgana.
Jag behöver dig mer än någonsin.
Var är du, Merlin?
Bara du kunde se mig svinga Excalibur ännu en gång.
Arthur...
Var har du hållit hus alla dessa år? Är det sant att Morgana...?
Din kärlek gjorde att jag kom tillbaka. Tillbaka dit där du är nu.
- I drömmarnas land. - Är du endast en dröm, Merlin?
En dröm för somliga.
En mardröm för andra!
Merlin!
- Kay... Vakna, broder! - Jag drömde.
- Om Merlin? - Ja, han talade till mig.
Jag drömde också om honom. Han lever.
Han lever i våra drömmar. Han talar till oss i dem.
Vi skulle kämpa tappert i morgon.
Jag har återvänt, trollkvinna.
Du är vacker...enastående skön.
Har du använt trollkraften du stal av mig för att behålla din ungdom?
Har du någon trollkraft kvar för att bekämpa Merlin?
Du har inget att frukta av en gubbe från fordomdags.
Som bara vill veta hur mäktig du blivit.
Du förstår...du har gjort mig till en dröm, till en skugga.
En skugga! Du måtte vara större än jag var.
Jag släppte loss Drakens andedräkt så att Uther kunde avla en konung.
Jag strök nästan med.
Men det kan väl du åstadkomma utan ansträngning?
Jag ser ingen dimma.
Har dina krafter också försvunnit? Trollformeln!
Just det. Använd trollformeln.
Har du glömt den?
Tag den i bruk.
Ja, tag den i bruk!
Just så! Utmärkt! Stiligt...
Bättre än jag någonsin var.
Se upp... Det kan ramponera din skönhet.
- Dimman tätnar. - Dimma? Det är inte möjligt.
- Mor sa det inte skulle bli dimma. - Den blir ett hinder för oss.
Merlin? Var är du? Var är du?
Mor?
Min käre gosse.
- Var är de? - Hör!
- De ser oss ej för dimman. - Det gamla knepet.
Med hästens hastighet!
De anfaller bakifrån!
- De är för många. - Vi kan ej hålla dem tillbaka.
Är det du...Lancel0t?
- Är det sant? - Ja.
Lancelot har kommit tillbaka!
Arthur!
Arthur...
...förlåt mig.
- Jag vill dö som Bordets riddare. - Det är du och mycket mer.
Du är den störste riddaren. Du representerar det bästa i människan.
Det är mitt gamla sår, min kung. Det har aldrig Iäkts.
Guenevere...
- Är hon drottning igen? - Ja.
Dimman lättar.
Nej, Perceval!
Låt oss äntligen famna varandra, far.
Perceval...tag Excalibur.
Leta reda på ett lugnt vattendrag...
...och kasta i svärdet.
- Nej... - Lyd, Perceval!
Gör det och återvänd hit.
När du kastade i svärdet...vad såg du?
Ingenüng". bara vindens krusning på vattnet.
Jag kunde inte! Excalibur kan ej gå förlorat. Andra män...
Gör som jag befaller.
En dag ska en konung komma, och svärdet stiger då upp på nytt.
Arthur!
[SWEDISH]